SUZI MIREA DUMNEZEIŢA ŞI-A TREZIT ZEIŢA Volum de Poezii cu DEVIŢE DIN REGATELE DEVICE *** CUPRINS Prefaţă – Un foc de cuvinte … I. Frunzuliţa şi Frunzuliţă II. Dumnezeiţa şi-a trezit Zeiţa III. În căutarea Zeităţii IV. Frunzuliţa în căutarea Flăcării Zeu V. Zeiţa Lună la întâlnirea cu Zeul Soare VI. Fiul Soarelui şi a Lunii din Carpaţi VII. Prinţul leneş VIII. Nuntă mare la palat IX. O iubire din stele, E iubirea Flăcării Eterne Sfârşit Un foc de cuvinte ...
AMINTIRI ******* Volum de Poezii ******* *** SUZI MIREA*** CUPRINS Prefaţă – Lacrima lui Dumnezeu 1. Privesc 2. Primul ghiocel 3. Trece timpul, Timpul trece 4. Astăzi Volum de Poezii în desfăşurare ...
Am iubit de când mă ştiu Cerul verii străveziu, Despletitele răchite, Curcubeiele pe stânci Ori pădurile adânci Sub ger alb încremenite. Mi-a fost drag pe bărăgane Să văd fetele morgane Ori pe crestele din munte Joc de trăsnete rotunde, Scurgerea cocorilor, Pacea înălţimilor, Semeţia pinilor Plini de scama norilor. Am iubit iubirea pură, Floare roşie pe gură Şi în inimă arsură, În priviri zăpezi candide Şi-n piept voci necontenite. M-a înfiorat ades Tot ce gândurile ţes Pe al filelor polei Dansuri repezi, legănate, De pe arcuri înstrunate, Săgetarea de idei ... Toată-această măreţie Ne-a fost dată din vecie ... Nicolae Labiş
Lină, suavă trestioară, Te înalţi tu ca o doamnă, Pe avalul apei reci ... Tu îngheţi şi te dezgheţi, Te apleci şi dai să pleci, Vantul îţi bate şi în teci, Şi te duce şi te-ntoarce, Şi te-nvârte încolo-ncoace, Trestia de ţi-o răscoace, Te usucă pană la brâu, Numa` bună de gard viu! AUTOR Suzi Mirea
Din chipul luminos, Al lui Iisus Christos, Răsare lumina sfântă, Pe pământ în jos, venită, Într-o smerenie desăvârşită! Autor Suzi Mirea
În pădurea cu multe dobitoace, Iese şi un vânător dibace, Cu puşca la braţ, merge, La vânat el se întrece. Are şi-un câine binevoitor, Care-i adună roadele de zor, Împuşcă bieţile animale, pe seară, Şi dintr-un foc el, le doboară. Căprioare, porci mistreţi, În cale-i mai apare şi-un glumeţ, Totu-i viu şi-acum dispare, Pe înserat când, o ceaţă apare! AUTOR Suzi Mirea
Numai prin Iisus, ajungi la Tatăl de sus, Prin revelaţie, aşa mi-i s-a spus ... Şi aceasta, azi, nu-i un secret ... De vreme ce-e scris şi-n testament. Cu toţii ne rugăm! ... grabnic să vină - Ca Dumnezeu, să ne scoată din această ruină, Ce singuri ne-am clădit-o, din vremuri apuse, Ridică-ţi inima! O vorbă din soare coborâse. Dumnezeu e bun şi darnic în toate, De vrei să te avânţi în libertate, Urmează-mi paşii, şi n-ai să regreţi, Sau te mulţumeşti, cu alte peceţi ... Un bun maestru, e un maestru, Avem şi aici, pe pământ terestru, Doar să ceri, Domnului din cer, Sfintei Treimi, prin al tău înger! Voi continua cu acest ... mister, Cum ajungi la Tatăl, dacă şi vrem, O unică ocazie se-întrevede, şi avem, La răscruce de drumuri, omul e-etern! Cum am ajuns Eu, să-ţi scriu ... I - II - III - IV - V
Eu sunt una, Şi sunt totuna, Cum am fost, Eu… Dintotdeauna!
Am plecat cu frunza pe cap, La cules de ghinde, puse prin dulap, Un depozit mare am făcut, Toată iarna să ronţăi în tăcut. O certai pe soaţa mea Frunzuliţa, Că era goală ca ştrengăriţa, Puse frunza numai pe copac, Goală pe la mijloc, numai eu s-o plac. Şi ca… să mă oprească din certat, Luă coşul cu ghinde, şi la răsturnat, Îl puse pe Frunzuliţă la treabă, Ajutor de-acum, chiar n-o să mai vadă! AUTOR Suzi Mirea Din Volumul de Poezii *** DumneZeiţa şi-a trezit Zeiţa
Zboară fulg de nea, Să îngheți precum o stea, O figură înaripată, Și cu aripi ea arată. Este Îngerul de gheață, E un cristal ce se agață, Ca o stea ce-a coborât, Pe copacul înghețat! Autor Suzi Mirea
Floare cum te-ai cultivat, Esti si floare si diamant , Alba ca si-un margaritar, Cu mult sidef in ornament. Le-ai intrecut in frumusete, Pe flori in multa tandrete , Precum un diamant si-o stea , Esti cazuta din galaxia mea. Esti floarea care o ador, Pe campul multicolor, Si cu roua pe sub petale, Esti un diamant in soare! AUTOR Suzi Mirea
Astăzi este o zi măreaţă, În această trecătoare, viaţă, Privind, - Spre Măreţul Soare, Mi-am văzut aura, mult strălucitoare! E sărbătoare în a mea casă, În privirea ce nu mă lasă … Ce se scaldă în şapte culori, Pe cer, şi-n corpul plin de fiori! Mă scald în razele de curcubeu, Meritul, - A fost şi-al meu, Mă scald în energia pură, Ce se revarsă-ntruna, din scriptură! AUTOR Suzi Mirea
Prin culoarul minții mele, S-a creat autostradă, Mirosind a floricele, De migdale și lavandă. Prin culoarul minții mele, Gânduri, gânduri mă inundă, Aripi noi de rândunele, Mi-am croit să zbor cu ele. Prin culoarul minții mele, Circulația-i permisă, De idei și lucruri, cele, Că lumina tot persistă. Prin culoarul minții mele, Acolo-i comoara mea, Se tot plimbă și prin stele, Căci ființa-așa mă vrea. Toată știința-i, în conștiință, Conștiența-i într-o credință! Autor Suzi Mirea
Căpăcelele de ghindă, Pe pământ îl inundă, Toamna când se usucă, Trecută-i vara, acum pică! Ghindele stejarului, Roadele anului, Sunt acum pe jos, În stratul generos! Frunză de stejar, Toată vara eşti umbrar, Pică frunză, îngălbenită, Că Toamna e, ca şi trecută! Autor Suzi Mirea
Nu mi-e somn şi nu mi-e somn, De-aş putea să mai şi dorm, Cu perdeaua, pe la sprâncene, Să vină moşul cel cu gene. Somnul să-mi apară de îndată, Îl chemai să-mi fie de faţă, Să m-adoarmă într-un moment, Până dimineaţa să nu mă deştept. Să mă visez că sunt isteţ, Să m-avânt pe un munte răzleţ, Să schiez la o mare înălţime, Să trăiesc o mare perfecţiune. Şi dimineaţa când, mă voi trezi, În realitatea mea de zi cu zi, Voi cânta şi mă voi preface, Viaţa-i un vis care nu se prea-face! AUTOR Suzi Mirea
V – aţi uscat într-un fel, Parcă sunteţi un cercel, Numai bulinele portocalii, Parcă sunt puţin mai vii. În rest o tulpină e uscată, Numai vântul să n-o bată, Într-un băţ stau sprijinite, Patru buline adormite. Să mai cadă pe pământ? Să le scuture şi un vânt, Şi la vară să mai răsară, O bijuterie, mai cultivară! AUTOR Suzi Mirea
O balenă mare înoată, Se scufundă şi în apă, Sare, defilează-n zare, Şi este mândră tare, De acrobaţiile sale. Ea înoată foarte lin, Şi deodată sare-n plin, Apa o plicoceşte, În aer ea se defineşte! AUTOR Suzi Mirea
Chiar şi firele de iarbă Sau fulgii de zapadă – Diferă uşor între ei … Ştii, nu există nimic care să fie perfect identic cu altceva. De la cele mai mici lucruri, cum sunt firele de nisip, Şi până la cele mai gigantice stele, Toate au fost create cu o singură INTENŢIE: Aceea de a fi unice! De aceea, este o prostie să încerci să imiţi pe altcineva – Şi inutil să pretinzi că nu eşti cel care eşti cu adevărat! Căci fiecare dintre noi ne naştem dintr-o MINTE Ale cărei idei nu se epuizează niciodată. Nu exista decat UNUL SINGUR ca MINE, Care poate arăta ce pot să fac eu – Şi tu ar trebui să te simţi mândru, Căci nu există decât UNUL SINGUR ca TINE. Totul începe Cu tine. Tu eşti o fiinţă umană nelimitată şi sublimă. James T. Moore TE-AI NĂSCUT BOGAT EU SUNT … Floarea TA din Univers
Constelaţie ce sui În azurul albăstrui După legi ce azi le ştiu, Sfredel luminos şi viu, Constelaţie ce sui, Şi planeta lumii mele Limpezită de ploi grele Zboară-n largile-ţi inele… Constelaţie ce sui, Cad îmbătrânite stele În adâncul timpului, Într-al morţilor pustiu… Numai tu nu poţi s-apui, Sfredel luminos şi viu, Constelaţie ce sui. Nicolae Labiş
Doamne ce comedie, Mai pusei de-o poezie, Fără să vreau o dictai, Scrisă într-un colț de rai. Vântul bate și se încruntă, La mine urât se mai și uită, Că pe dânsul nu-l descriu, Că ar face un beneficiuu. Pletele, un vânt le-aruncă, Stai tu, nu le mai încurcă, Pe la urechi el, mă șuieră, Imi cântă, și mă fluieră. Șoaptele dispar în noapte, Când se lasă pe-nserate, Și când vântul nu mai bate, S-a domolit ș-acum e departe! AUTOR Suzi Mirea
MARIA, MARIA, Înger al Luminii, MARIA, Fecioară MARIA, Înger al Inimii, Coboară-te, cu darul tău peste gândul meu, În această zi sfântă, din darul lui DUMNEZEU, Şi în Christul lui IiSUS, înălţaţi să fim de sus!!! LA MULŢI ANI!
Liliacul e mov în floare, El are şi multă căutare, Florile iţi sunt mărunte, În buchet sunt cam tăcute. Stai frumos tu pe o creangă, Floarea mov iţi este-ntreagă, În bucheţele, sunt aranjate, Buchetele sunt deja formate. Pe o creangă, tu întâlneşti, Mii de steluţe cereşti, Sunt frumos formate, Natura le creează pe toate! AUTOR Suzi Mirea
Pomii în toamnă, s-au îngălbenit; Frunza şi-o pierde, nu mai-e-nfrunzit, Doar crengile, ce-a ramas de el, Frumuseţea ce şi-o arată, într-un fel. Pică frunză, când vântul nu-i o scuză, Să te ocolească, mai că te refuză, Într-o rafală mare de n-ar revine, O ultimă frunză, să pice de la sine. Copacul în floare s-a dus de mult, Nu mai arăţi în splendoarea din trecut, Eşti uşor trist, că vremea te-a învins, În florile dalbe, în crengile de nins! Autor Suzi Mirea
Frumosul apare … Atunci când el dispare, Şi îi dai importanţă … Când nu mai este de faţă. El revine şi iar dispare, Frumosul dintr-o floare, Aparenţa nu te înşeală, atunci Când o floare moare … Alt boboc apare … Să te încânte cu a sa floare, Ajuns la maturitate … Floarea, e-ntr-o spendoară toată. Tot aşa până în Toamnă … Când şi frunzele-au căzut, Trecură vremea lor… Să mai crească-n Primăvară! AUTOR Suzi Mirea
Doi clopoţei dungaţi, Au răsărit ca doi fraţi, În grena sunt coloraţi, Parcă sunt puţin pătaţi. Pe câmpul verde cu buruieni, Ai plecat să colinzi în al tău fel, La umbră nu stai că aşa ai vrut, Te-ai pus acolo unde ţi-a plăcut! AUTOR Suzi Mirea
Ploaia, nu mă topeşte, Nu sunt de zahăr cleşte, Chiar dacă plesneşte, Pe asfalt îl curăteşte. O spală şi pe natură, Când vine vremea bună, Şi pe floare, o întinereşte, Mare în tulpina ea creşte. Se înaltă până la cer, Să coboare un bruneţel, Un păianjen mustăcios, Ţese-ntruna şi e tare mofturos. Vine-n grabă şi o buburuză, Şi se-ntinde pe-a sa pânză, Dă din aripi să mai plece, A căzut de tot în pânza lui rece! AUTOR Suzi Mirea
Un dulce somn uşor, Se lasă pe un puişor, Noaptea, ce-l mângâie de zor, S-adoarmă pe un puf de nor. Zâna îl veghează, - în noapte, Să nu-l trezească, o micuţă vietate, Până-n zori, când, se pune şi pe spate, Să mai tragă un somn, aşa pe săturate. Şi, pus a fost, pe floarea cea din vis, În pernă moale, ea, i s-a deschis, Şi-o rază de lumină, venită şi din soare, O întrece şi pe lună, ce pe cer, acum dispare! AUTOR Suzi Mirea
Prinţi şi prinţese, Ei doresc să se manifeste, Într-un dans ei se jucară, Dansul fin de caprioară. Se roteau şi chicoteau, Partenerii şi schimbau, Veseli fiii de burghezi, S-au pus la un chermez. Care prinţesă e mai frumoasă, Se lansă acum într-o mireasă, Cerută de un prinţ să-i fie aleasă, Soţie să-i fie şi călăuză pe viaţă! AUTOR Suzi Mirea
Bate câmpiile şi-o face lată, Vântul fugar de altădată, Fuge, zboară şi le trosneşte, Crengile un vânt le ameţeşte. Le doboară şi ele tresară, Mai, mai, că nu le omoară, Du – te vântule fugar, Mai ieşi puţin din imaginar. Du-te sus de miscă norii, Din vazduh vin şi cocorii, Zboară-n cârd să nu-i doboare, Vântul, de la amiaza – mare ! AUTOR Suzi Mirea
O albina cară-n spate, Cât-un bob nectar aparte, Ea se duce şi culege, Şi din floare-n floare alege. Nectarul cel mai bun, E în floarea de salcâm, Mai străbate şi pădurea, Miere bună iese-ntruna. Zboara ea din floare-n floare, Prin câmpii zburdă în soare, Şi e hărnicuţă tare, Şi sărută şi o floare! AUTOR Suzi Mirea
Îngerii, au adus Soarele pe Cerul României, La ziua ei de - 1 Decembrie, ziua frăției, Unde s-au unit în cuget, și-au defilat, în scut, Cu toată dotarea armatei, flotei, s-au întrecut. Toată suflarea armatei a defilat, pe Cerul României, Românii curajoși, ce-au luptat în tară, și-n afara graniței, Îi salut și le transmit "La Mulți Ani, Români ai României!" Trezește-te și ridică-te, după multele lupte ale bătăliei. Azi, de Ziua Ta Națională - Victoria, să triumfe fără greșeală!!! ___________ SUZI ___________
Sunt o floare a iubirii, Pe un val al nemuririi, Stau zi de zi în aşteptare, Pe iubit să-l văd pe mare. Şi-un vapor de va apare, Din valuri cutremurătoare, Mă îndur de al meu destin, Să nu-l întâmpin c-un suspin. Iubire amară, trecătoare, Venită acum de pe o mare, Ieşi, din apa seducătoare, Când jumătatea mea apare.. Dintr-o mare învolburată, Un vapor se vede la suprafaţă, Iubirea vine pe o mare liniştită, Pe ţărm o femeie aşteaptă, să fie dorită! AUTOR Suzi Mirea
“Iubeşti trandafirii –la fel şi eu. Aş vrea Ca trandafirii să cadă din cer, la fel cum ning Dintr-o tufă pe care o scuturi. De ce nu? Apoi toată valea va fi roză şi albă Şi gingaşă sub paşii noştri. Trandafirii ar cădea la fel de uşor Precum penele , mirosind delicat ; şi ar fi ca şi cum Am dormi şi ne-am trezi în acelaşi timp.” George Eliot
PRINŢESA PARFUMATĂ Ghiocelul ... s-a şi trecut, Prin pădure albul s-a pierdut, Pe sub frunzele culcate, O tulpină luptă să se-arate. În frumuseţi se-ntrec odată, Când pădurea e-îmbrăcată! Vioreaua-i îngândurată, Că-i ia locul brebenelul, Cu floarea sa, colorată. Mai urmează şi toporaşul, Cu bătăi de cap că-i naşul! E micşuneaua cea violetă, Se prezintă iar, ca o poetă. O mireasă parfumată şi e violetă, E floarea cea mică, şi în siluetă! SUZI MIREA
Talente născute în noapte, Apar şi, ele sunt visate, Acum pe hârtie sunt transformate, În culise sunt şi aranjate. Amintiri de mult uitate, Ies acum din fiinţa de date, Şi cu multă minuţiozitate, Apar şi sunt scrise într-o carte. Din univers de unde sunt stocate, Între vieţi ele sunt adunate, Acum ele se lasă scrise, De o mână ele sunt cuprinse. Să încânte oamenii de rând, Au dreptul şi ei la un cuvânt, Scrise de o fiinţă de lumină, Să fie aranjate într-o disciplină. Că venii vremea destăinuirii, Câte universuri sunt pe cerul luminii, Apar acum la orizontul absolvirii, Multe miracole şi secrete ale descoperirii! AUTOR Suzi Mirea
Sunt o floare din univers, Multe flori-am de cules, Pe o frunză, un gândăcel, E micuţ! Săracul de el ... O floare din Calea Lactee, Înger floare,... curcubee ... Prin albastrele, zorele, Macii roşii, cei din stele. Sunt şi floare, pe pământ, Mi-a plăcut, şi m-am născut, Prin cer, o floare – Eu sunt, Aici voi fi, să sădesc un cuvânt. O vorbă din mărgăritare, Venită cu mult alai, din soare, O pace vesteşte-n, - poezia, Din umor renaşte, armonia! Pace-n flori, şi pace-n voi, Pacea să renască-n noi, Pe pământ acum, e-o stea, Îşi face cuib şi-o rândunea. Vara-şi caută-o cunună, Din busuioc cu apă pură, S-a gătit de sărbătoare, E fiica lui Tata, cea mare. E frumoasă şi-ndrăgită, De toate florile-nvelită, Terra noastră-i acoperită, În mii de flori, în ţinută. De la munte, pân’ la mare, Prin văi, totu-i o culoare, Verde crud, natura vie, Cântă cucul, pe-această glie. Cu foc cântă, ce-i veni, Numai cântul 'l-împlini, Prin petale de iasomie, Dusă-i floarea şi prin vie. Înger floare de lumină, Cântă cucul şi pe lună, Când apare şi nu-i nor, Plânge-o floare mai cu spor. Cântă cucule de dor, Pentru omul, trecător, Cântă-i cu speranţă, Sufletul se-înalţă ! Autor Suzi Mirea
Oac, oac, broscuţa e pe lac, Nici greierele nu-i veni de hac, Precum este el un saltimbanc . Pe nufăr, îl tot deranjează , Pe plajă, într-un fel se aşează; Oac, vine ploaia, şi pe înserat, Că tare mult s-a mai înnorat . Şi pe mal tu chiar mai vrei, Să te usuci pe ale tale piei, Verde eşti printre costrei , Doar ochii, ţii se văd prin ei. Lacul, este originea ta natală, Te simţi ca într-o baie originală, Înoţi printre nuferi şi trestioară , Acolo trăieşti tu întreaga vară . Şi iarna când te surprinde , Îngheaţă lacul şi te prinde , Sub zăpada care se întinde, Pe tot lacul albul îl cuprinde! AUTOR Suzi Mirea
O frumusețe stă să răsară, Acum se naște a doua oară, Cântă ea la o vioară, În arcușul ei se-nfoaiă. Se avântă și se înalță, Tonu-i lung și se dezgheață, Pe al versului mirean, Totu-i vis și candelan. AUTOR Suzi Mirea
Pic, pic, strop din cer, Apă, ploaie, n-am să cer, Doar un vânt călduţ, m-adie, Şi prin plop, şi pe la vie. Pic, pic, stai prin cer, Când cobori mă pici niţel, Răcoros cum eşti de fel, Strop cel mic, din trandafir. Rouă pic, stropul şic, Te evapori-şi, n-ai nimic, O petală mai isteaţă, Te reţine până-n dimineaţă! Autor Suzi Mirea
Turturică tristă, şi tu plângi ca mine? Şi tu gunguri, oare, grelele suspine Şi-nălţându-ţi ruga blândă spre Allah, Ca şi mine-ţi tângui dorul: “Vai şi ah?” Cine-ar şti să spună dacă-n blându-ţi cânt Râde voioşia sau suspină-un gând? Poate plângi de dorul celui ce s-a dus Şi de multă jale care te-a răpus? De-i aşa, suspină-ţi plânsul mai departe Şi iubirea care inima ţi-o arde. Eu mă rog de bunul lumilor părinte S-o păstreze-n viaţă pe cea mai cuminte, Pe cea mai frumoasă, cea pe care eu Pururi voi iubi-o, suferind mereu. Şi mă leg că-n suflet ea o să-mi rămână Chiar şi-atunci când trupu-mi s-o schimba-n tărână. O mie si una de nopti
În loc de prefaţă ****** ÎNTR-UN JOC DE CUVINTE Un foc de cuvinte, În culori înfăptuite, Stau să fie clădite, În Poezie, definite. Un foc de cuvinte, Acum, să fie rostite, Și de buze amețite, În mister învăluite. Într-o gamă variată, De cuvinte e jucată, Pe cățel și pe pisică, Să le descrii fără frică. Pe brazii, cu conașii, Şi pe munții-ei, trufașii, Se întrec în – Poezie, Cu ursu' într-o veselie. Într-un foc de cuvinte, N-are rost să fii cuminte, Lasă-le să fie rostite, Menirea-i lor să fie auzite. Într-o mare de cuvinte, Albastră cu sirene multe, Pe nisipul cel fierbinte, Te iubesc și în tăcute. Vântu-mi bate pe la urechi, Și-mi șopti să nu mai plec, Să-l descriu în cartea mea, În cuvinte de laudă mă vrea. Și pădurea cea semeață, De pe munt' ea se înalță, În cuvinte de verdeață, O descriu în a sa eleganță. Cu poieni și poienițe, Ce dansează și zeițe, Într-un basm de cuvinte, Adorate sunt, de copilițe. În joc cuprinde-o și pe floare, Cuprinsă-n focul cel din soare, Ești cu mult prea visătoare, În jocul de cuvinte, amețitoare. Și –, Într-un joc de cuvinte, La foc de tabără plăsmuite, Ne adunăm să fie dezvăluite, În basme cu zâne-s povestite – De la îngerii naturii, Ne sunt amintite!!! SUZI MIREA POVESTE ÎN VERSURI
Zăpada pielii tale, ah, fecioară, Sub haina-ntunecată strălucind, Și degetele tale mă-nfioară, Și palmele-ți ce-n gândul meu le prind. Și-mi pare că uimiții-mi ochi, deodată, Văd mâna-ți albă cum, ca-ntr-o minune, Închipuie prin aer, legănată, O pasăre cu pene de cărbune. fragment - O mie și una de nopți STELE MII în STELE VII
O, tu cel ce privești mărețul soare, Nu-l vezi cum arde-n slava-i strălucitoare Pe care ochi de om nu-i s-o măsoare? Crezi tu că fără aripi ai fi-n stare S-ajungi la el în ceruri? Sau crezi oare Că el până la tine-o să coboare? fragment - O mie și una de nopți MĂREŢIA ESTE-N SOARE