Композиція (від лат. Compositio – розміщення, з’єднання, структура) – засіб розкриття ідейно-художнього змісту витвору мистецтва розміщення основних його елементів і частин у визначеній системі та послідовності, способи поєднання образів у єдине ціле. Питання теорії композиції в техніці вивчені ще не достатньо. Специфіка різних виробничих предметів і виробів полягає в тому, щоб їх форма відповідала своєму призначенню, а також відповідала матеріалу, з якого вони зроблені. Вивчення принципів формоутворення в природі дозволяє людині перейти на більш вищу ступінь творчості, особливо в розвитку техніки. Так, тривалий час дослідження динаміки польоту і структури крила птаха допомогли відкрити закон, підйомну силу крила літака та лопастей гвинта. Формоутворення – теоретична дисципліна. Яка вивчає закономірності утворення форми, принципи і методи художнього конструювання направлені на створення оптимальної форми виробів. Архітектоніка (буд. мистецтво) художній вираз закономірностей будівництва. Тектоніка – означає теж саме, що і архітектоніка, але використовується частіше. У мистецтві дизайну та архітектури важливо освідомити створюваний виріб, а також зробити його архітектонічним і і створити із набору елементів окремі красиві речі, будинки, споруди. В цьому і є суть комбінаторики формоутворення. Що ж таке композиція? Зв'язок, гармонійне поєднання різних форм на площині чи в просторі - це і є композиція. Щоб ваша робота радувала око, необхідно володіти прийомами композиції, розуміти її закони і вміти їх застосовувати. Які є основні прийоми композиції? Симетрія. Ви можете розташувати елементи симетрично (дублювання одинакових елементів відносно осі симетрії), якщо Вас привертає більш традиційна композиція або асиметрично - такий варіант динамічніший і дає більший простір для фантазії. Важливо, щоб композиція була урівноважена, «без перекосів». Ритм. У епоху Відродження ритм, тобто повторюваність елементів і інтервалів, вважався однією з головних задач композиції. У статичному ритмі відстані між елементами однакові. У динамічному -відстані між елементами різні. Перспектива - це зорова зміна предметів у міру видалення від спостерігача. Можна візуально збільшити глибину простору, розмістивши більші елементи ближче до країв композиції, а менші, у міру їх віддалення, ближче до центру.. Таким чином, елементи заднього плану здаватимуться більш видаленими, що суттєво збільшить візуальне відчуття об’єму. Важливим елементом композиції є колір. Кожен колір несе в собі велике психологічне навантаження, тому вміле використання кольорів може суттєво підсилити створюваний вами художній образ. Динаміка, рух, спокій, рівновага, агресія, тривога, радість – все це можна передати за допомогою кольору. Контраст і нюанс. Ви можете використовувати контрасти форми, кольору і світла. Підбираючи колористичне рішення елементів, не захоплюйтеся великою кількістю кольорів. Підбираючи поєднання кольору на нюансах зміни кольру, можна досягнути чудового ефекту рівноваги середовища. Контраст додасть динаміки, руху.